Jake, použij lžičku.
Nemůžu. Umřel bych.
Jestli nevypneš tu hudbu, umřeš stejně.
Fajn.
To je lepší.
Bude tu bydlet i ve třiceti.
A děsím se, že bude pořád v páté třídě.
Jste doma? Je tady babička.
Tady je můj vnouček.
Čemu vděčíme za tu neočekávanou...
- Radost?- Ne, to ne.
Předváděla jsem dům a napadlo mě,že navštívim lidi, která mám ráda.
A nebyli doma?
Už brzy bude v Stone Canyonk mání dům v tudorovském stylu.
- Jak to víš?- Majitel zemřel na infarkt.
Víš, co se říká, drahý.
Dnešní nekrolog je zítřejší exkluzivní nabídka.
Otec pěti děti ve Westwood.Přihořívá.
Brzy vzplaneš.
Mami, nejdeš zrovna dobrým příkladem.
Proč?
Jake, zlato, babička dělávelmi důležitou službu veřejnosti.
Když člověk zemře,příbuzní jsou moc smutní…
a nemají představu,jakou cenu mají jejich domy.
A ty jim to říkáš?
Jsi tak sladký.
Babička nevydělává jen na smrti.
Profituje i z bolesti rozvedenýcha ponížení bankrotářů.
Nemluvě o tom, že ji živíalternativní palivo ze štěňat.
Můj Bože!Zemřel Harry Gorsky.
Ne. Víš jistě, že to je on?
Kolik Harry Lutherů Gorskýchje v Los Angeles?
- Teď o jednoho miň.- O kom to mluvíte?
Byl to otčím strýčka Charlieho a můj.
- Jeden ze tří, a ne moc oblíbený.- Já ho měl rád.
Ale běž, bylo ti šest.I mámu jsi měl ještě rád.
- Mami, jsi v pořádku?- Ne, nejsem v pořádku.
Byl to dobrý člověk…
a část mého života a teď je pryč.
Jen doufám, že umřel pokojně…
a nechal si ten koloniální dům se šesti ložnicemia čtyřmi koupelnami v Hancock Parku…
s pracovnou pro hosty nad garáží.
Ať mám jasno.
Nejdřív byl váš otec,pak ten Harry, který umřel…
a nakonec tlusťoch,který prodával koberce.
Ne. Tlusťoch byl až ponervózním teploušovi z Texasu…
který nás ostříhal na ježka a říkal nám kovbojové.
Z těch tří byl Harry nejlepší.
Já měl rád tlusťocha.
Měl puclatou dceru, která byla tak vděčná.
Stačilo jí zaklepat na dveřes tureckým medem v ruce.
Tak či tak, byl pro nás dobrým otcem.
Ale běž. Byl to malý tyran.
"Seď rovně"."Udělej si úkoly".
"Nefalšuj můj podpis na hotelových účtech".
Pohřeb je zítra.
Bylo by vhodnézajít tam a projevit mu úctu.
Já nevím. Zítřek mi nevyhovuje.
Ten muž byl tvým otcem.
Ne, nebyl.
Proč si to tak bereš?Rozvedla ses s ním.
Že se s někým rozvedeš,neznamená, že k němu nic necítíš.
To je pravda.Judith ke mně pořád něco cítí.
Lítost není skutečný cit.
Bez ohledu na naše pocity tam půjdemea naposledy se s Harrym rozloučíme.
- Já nejdu.- Já taky ne.
- Fajn, zůstaneš tu se strýčkem Charliem.- Super.
Jo, super.
Proč tam chceš jít?
Myslím, že je to správná věca měl jsem Harryho rád.
- A on měl rád tebe.- Já vím.
Byl jsem s ním v kontaktu roky.
Co?
Zradil jsi mě a komunikoval s tím parchantempo našem rozvodu?
Počkej, říkala jsi...
Vím, co jsem říkala.
Jen jsem byla slušná,když je teď potravou pro červy.
Jen jsem mu posílalvánoční pohledy a fotky Jakea.
- Mně jsi nikdy neposlal fotku Jakea.- Je přece tady.
Kdy jsem naposledy dostala vánoční pohled?
Počkej, jsem na tvé straně.Charlie tam nechce jít.
Už ani nevím, jestli chci jít.Pokazil jsi to.
- Jak se dá pokazit pohřeb?- Už o tom nechci mluvit.
- Kam jdeš?- Potřebuju něco černého.
Tvoje duše nestačí?
Jen se směj, ale když umřu,vrátím se a budu tě strašit.
Jaký v tom bude rozdíl oproti současnosti?
Jake, jedu pro babičku.
Dobře.
Nebylo už toho hraní dost?
Proč mu rovnou nekoupím fajfku na crack.
- Ať to máme za sebou.- Jdeš taky na pohřeb?
Uvědomil jsem si,že i když jsem ho neměl rád…
není důvod nejít na pohřeb…
a nezaběhnout si vítězné kolo.
Asi to nerad uslyšíš, ale…
začínáš mluvit jako matka.
Našlapuj zlehka.
- Jake, jdeš s námi.- Nechci.
Uvidíš skutečnou mrtvolu.
Bude tam mrtvola? Kde?
Na pohřbu.
Super. Můžu jít?
Říkal jsem, že tu bude do třiceti?Myslel jsem navždy.
O čem to mluvíš?
- Běž si obléct něco hezkého.- Dobře.
On neví, co jsou hezké šaty.
A, jasně.
Není brzo začít s pitím?
- Dal by sis panáka?- Tak jsem to myslel.
Díky.
V pořádku, mami?
Nemůžu uvěřit, že odešel.
Proto jedeme na pohřeb?Abychom měli jistotu?
Nechápu to. Když ti na Harrym záleželo,proč jsi ho opustila?
Ano, pokud jde o to...
Možná jsem vámtrochu přibarvila detaily.
Vlastně jsem Harryho neopustila.
On opustil mě.
- Žertuješ.- Poznal mladší ženu…
a prostě mě vyměnil.
Ty jsi ho pořád milovala, že?
Moc jsem ho milovala.
Můj sladký, drahý Harry.
Super. Osmý level!
Kde je ta mrtvola?
Jake, projev trochu úcty.
Kde je ta mrtvola, pane?
V kapli. A mluv tišeji.
Myslím, že ho cítím.
Bože. Tam je.
Kdo?
Poběhlice, co mi ukradla manžela.
Není špatná.
Není dobrá.
Půjdu truchlit.
- Já taky.- Zůstaň tady. Mamka tě potřebuje.
- Zdraví, Evelyn.- Zdravím, Christine.
- To je můj syn Alan.- Zdravím.
A kdo je ten malý hošík? Tvůj vnuk?
Jen chci vidět mrtvolu.
Ano, mám to štěstí mít děti i vnoučata.
A co ty?
Počkej, vzpomínám si.Byla jsi méně plodná než lapač písku.
Mrzí nás vaše ztráta.
To není má ztráta.
Nechal mě kvůli tamté poběhlici.
Nevypadá moc nešťastně, že?
Sotva ho poznala.Počkej týden.
Je zodpovědností nás živých,abychom to táhli dál.
Přijali život, jaký je.Objali ho.
Políbili na rty, jestli chce.
Promiň, Charlie. Můžeš na chvilku?
Jistě.
To je můj bratr Alan.
Bydlí se mnou v domě na pláži v Malibu.
- Ahoj.- Mrzí nás vaše ztráta.
Díky.
Alan přišel bydletdo mého domu na pláži v Malibu...
když ztratil ženu.
Je to léčivý dům.
Moje žena není skutečně mrtvá.
Protože ses vyléčil.
V mém domě na pláži v Malibu.
Když o tom přemýšlím...
ani Harry není skutečně mrtvý.
Žije přímo tady…
v nás všech.
Díky.
Dobře. Vyplačte se.
Je dobré se vyplakat.
Omluvte mě na chvilku.
Co, co, co, co, co?
Co myslíš tím "Co, co, co"?
- Balíš vdovu.- Ne, já utěšuju vdovu.
Nezačnu ji balit, dokud nezavřou rakev.
Neuvěřitelné. Jak v noci spíš?
Obvykle opilý a na někom.
Ale to chce snahu.Samo to nepřijde.
Mám nápad.
Skoč do balzamovací místnosti,jestli tam není čerstvé maso na přefiknutí.
Promiň, ale když uvážím tvou exmanželku…
ty jsi expert na sex s chladnými ženami,které se nehýbou.
To nechme stranou.
Vždyť můžeš balit ženské někde jinde.
Proč ses sem obtěžoval?
Nevím. Prostě obtěžoval.
- Jen tak? Bez důvodu?- Máš důvod na všechno, co děláš?
- Ano.- Jak ti to prospívá?
Vím, jak to musí být těžké…
toulat se sama po tom velkémkoloniálním domě s šesti ložnicemi…
a s pracovnou pro hosty nad garáží.
Harry mi dal bachraté prasátko.
Abyste na něj vzpomínala, jistě.
Ale vím, že by Harry chtěl,abyste šla dál…
a teď je ideální čas,protože trh přeje prodávajícím…
Promiňte.
Můžeme si promluvit?
Omluvte mě, drahá.
Co? Já tady pracuju.
Ta žena právě ztratila manžela.
- Bylo mu padesát, když se narodila.- No a?
Musela s tím počítat.
I na tebe je to dost necitelné.
Pan Pohřební svůdce se ozval.
Před pěti minutami jsi nabízel vdověsoucitný rozkrok k vyplakání.
- Pozor na ústa. To je posvátná událost.- Jo, prokaž trochu úrovně.
Já? Já jediný se tu chovám přiměřeně.
Kde je Jake?
Odkud znáš mé jméno?
- To je dobrý.- Dobrý?
Málem jsem si nadělal do kalhot.
Co tu děláš?
Chtěl jsem se podívat.
- Tak se podíváme.- Fakt?
Jo, pojď.
- Co myslíš?- Nevím.
Jak umřel?
Stářím.
Zastavilo se mu srdce.
Hodinky pořád jdou.
Jo.
K čemu mu jsou hodinky?
Teď už nic nezmešká.
Ostatní čekají, aby se s ním rozloučili.
Půjdeme najít babičku.
Je mi jedno, co říkají ostatní.
Pro mě jsi byl dobrý chlap.
Díky, Alan.
Chceš vědět, kolik je hodin?
Pojďme.
- Jak vypadá?- Mrtvě.
Super.
Překvapení.
Chtěl jsem ti říct,že jsem o tom přemýšlel a…
možná jsem některé rozpory zavinil já.
Byl jsem naštvaný, že jsem ztratil otce…
a ty jsi to odskákal.
Každopádně, teď už na tom nesejde…
ale chci abys věděl...
že mě to mrzí.
Mimochodem, prubnu to s tvou ženou.
Jen chlapská věc.
Nic osobního.
Mlčení znamená souhlas.
A s každými zavřenými dveřmi,Bůh nás k sobě volá.
Řekl „volá“ nebo "vdova"?
I když se dnes loučímes naším milovaným přítelem…
Harrym Lutherem Gorskym…
víme, že bude žít dále v nás.
- Jak se držíte?- Dobře.
- Cokoli potřebuje, jsem tady.- Díky. To je útěcha.
Všechno má svůj čas.
Čas narodit se, čas zemřít.
Čas žít i čas zasévat.
Chci vyzvat každého…
kdo chce říci pár slov o Harrym…
aby se s námi podělil.
Jako vždy si ho vezmu první.
Mami, špatný nápad.
Kdybych nepodléhala špatným nápadům,nebyl bys tady.
Podrž to.
Nemůžu najít Gameboy.
Teď ne, Jake.
Vítejte na Harryho pohřbu.
O tolik tělesných tekutinnaposledy přišel při našich líbánkách.
Co?Myslela jsem, že začnu vtipem.
Jmenuju je Evelyn Harperová.
Nebo, jak mi říkal drahý Harry...
malá sladká prdelka.
Když jsem Harryho poznala…
byla jsem sexy mladá vdova,která musela platit účty…
a měla nejhbitější jazyk široko daleko.
Měla jsem taky dva malé chlapce.
Jednoho z nich měl Harry velmi rád.
Ten druhý byl Charlie.
Nebylo lehké být náhradním otcem…
ale Harry do toho dal všechno.
Bohužel to nestačilo…
což byl asi důvod, proč hledal útěchu…
v náručí levné coury.
Vstaň, Christine.Ať si tě všichni prohlédnou.
Dobře se dívejte, Heather.Jednou tak budete stát vy.
Promiňte. Jsem neuctivá k truchlící vdově.
Ale chcete mluvit o truchlení?Já truchlím.
Milovala jsem tě z celého srdce,a ty jsi mě opustil, hnusný parchante.
Dobře se podívej.Pořád mám skvělý zadek…
a tvůj se nezadržitelně rozpadá.
Díky.
- Bylo to krásné.- Je čas jít.
Zavolám.
- Tati, co můj Gameboy?- Zapomeň na to a běž.
A teď se v tichosti pomodlímeza našeho přítele Harryho.
Velmi, velmi se omlouvám.
Mám ho.
Je mého kluka.
Nevím, možná ho rozmazluju.
Dobře, sbohem.
Chlapci…
Když umřu, chci prostý pohřeb.
Žádné slzy.
- Platí.- Máš ho mít.
A chci být pohřbena vedle vašeho otce.
Otec byl zpopelněný, mami.
Ano, správně.
Myslela jsem někoho jiného.
Chceš být pohřbená a ne zpopelněná?
Nemůžeme udělat oboje?
Chci být pohřbena na úpatí hor…
mezi vrbami s výhledem na oceán.
Můžeme si vybrat oceán?
A chci prostý náhrobek s nápisem:
"Evelyn Harperová".
"Milující manželka, oddaná matka".
To je dobré.Začínáš vtipem.